Lila.
Du är på sjukuset.
Du var med om en olycka, men allt har gått bra.
Du mår bra, oroa dig inte.
Lila, raring.
Vet du vem jag är?
Vet du vad du heter?
Hej.
Jag heter Blanca.
Jag är din vän.
Igår var jag hemma hos dig för att prata med dig om ditt arbete.
Medan jag ringde ett par samtal gick du ner på stranden.
Du dröjde ganska länge, så jag gick för att leta efter dig.
Då såg jag att du hade svimmat i vattnet.
Tycker du om den?
Jag gör dem själv.
Jag kan lära dig, om du vill.
Det är lättare att öppna den och sen göra den igen.
Vi kan följa mönstret och göra den som den var förut.
Vet du vem det är?
Det är...
Shakira.
Vet du vem hon är?
Lily.
Lila Cassen.
Oroa dig inte, Lila.
Vem är du?
Jag heter Blanca.
Du heter Blanca.
Det stämmer.
-Är du min vän? -Ja.
-Har jag ett hus? -Ja.
Då vill jag åka hem.
Föreställde du dig det så här?
Jag föreställde mig inget.
Det blir bara vi två.
Jag sa till César att ta lite ledigt.
-Vem är César? -Din hemhjälp.
Det behövs folk som tar hand om ett sånt här hus.
Medan han är borta tar jag hand om allt.
Jag ska laga lite mat.
Vill du ha crudités?
Lite vad då?
Lite crudités.
Råa grönsaker. Morötter, selleri, gurka. Råa.
Varför råa?
För att du är raw food-vegetarian.
-Vad sa du? -Raw food-vegetarian.
Du äter råa saker för du tror att det är bättre för din kropp.
Även kött?
Du äter inte kött.
Vill du att jag lagar nåt annat?
Ett stekt ägg?
Okej, jag går till köket.
Se dig omkring i huset. Jag är strax tillbaka.
-Blanca. -Ja?
Var är toaletten?
Vad var det du ville prata om?
Vad då?
Innan jag gick till stranden och du hittade mig i vattnet.
Du sa att du hade kommit hit för att prata om jobb.
Men...
Jag är pensionerad.
Du behöver inte oroa dig för det nu.
När ska jag börja oroa mig?
Jag tänkte vänta ett par dagar med att diskutera det.
Jag...
Jag diskuterar det hellre nu.
Okej.
Du har inte sjungit på tio år.
Du har bara levt på royalties från album,
men det är inte så enkelt nu.
Ger man inga konserter
är det nästan omöjligt att leva på musik.
Eller åtminstone att leva på det här sättet.
Så vi har bokat in ditt återvändande till scenen.
Tio konserter, för tillfället.
De första två månaderna i Madrid.
Vad händer om jag inte sjunger igen?
Först hade du behövt sälja huset.
Sen finns det en del valmöjligheter.
Du kan försvinna, starta ett nytt liv på annat håll.
Eller försörja dig på talkshows.
Många sångare gör så.
Men det är för att de måste det, och det måste inte du.
-Varför inte? -För att du är väldigt duktig.
Varför slutade jag då sjunga?
För att din mamma dog.
Jag har varit med dig i 25 år.
Jag lämnar dig inte nu.
Ingen betyder så mycket för mig som du.
Ingen betyder mer för mig än Lila Cassen.
SÖK PÅ RAMPO
Nakna
Den här gyllene
Näsduken till dit
Där
Min hand når
Jag viskar igen
Vid din sida
Vi är en ny gäst
Nakna
Den här gyllene
Jag viskar
Det var min hemlighet.
Du hatar tobak. Stör det dig?
Ingen blir Lila på en dag.
Inte ens du.
Sen jag vaknade på sjukhuset
känner jag en...
en konstant rytm.
Det är en sång långt bort...
som ekar i allt.
På golvet,
på väggarna.
Jag vill lyssna på den,
men jag kan inte.
Jag kan bara känna den.
Som ett hjärtslag.
Hela tiden.
Kan du känna det?
För det kommer att spränga mina inälvor.
Vet du vad en tomat med en cape och mask är för nåt?
Nej.
Supertomaten.
Och en potatis med en cape och en mask?
Superpotatisen.
Nej.
En potatis utklädd till Supertomaten.
Den var jättedålig.
Det var du som drog skämtet för mig.
Och vem är jag?
Du är unik.
Nakna
Den här gyllene
Näsduken
Till dit där min hand
Når
Jag viskar igen
Vid din sida
Vi är en ny gäst
Ge mig tillbaka luften
Som förde dig nära
Ta mitt hår
Simma genom mig
Om du inte hittar vatten
Sprid ut dina vingar
Flyg till mig
Besten är på min sida
Du måste ha hört den tusentals gånger.
-Ursäkta? -Du ser ut som en sångerska.
Jaså?
Tina Turner?
Nästan.
Men den jag menar är spanska.
Hon var känd på 90-talet och det sägs att hon äter levande djur.
Sägs det?
Det är vad jag har hört.
Jag vet fortfarande inte vem.
Hennes namn börjar på L.
Ingen aning.
Hon har en sång som heter "Vildorkidé".
Om du gissar rätt lämnar jag dig i fred.
Lila Cassen.
Precis.
Då håller jag vad jag lovade och går på toaletten.
Jag trodde att jag hade hittat ännu ett Lila Cassen-fan
på en liten klubb i Rota och jag ville bara träffa henne.
Du är ett Lila Cassen-fan.
Ett stort sådant.
Om du hade varit ett Lila Cassen-fan
hade du inte använt "Vildorkidé" som exempel.
Varför inte?
Eftersom den inte är hennes.
Det är en cover. Den var Lisa Tomattos, från 60-talet.
Oj.
Och du skulle aldrig ha nämnt den urbana myten om levande djur.
Det är tabu.
Jag erkänner, jag är ett oavsiktligt fan.
Vad är det?
Jag har Lila Cassens album, men de är kvar hos mitt ex.
Hon har aldrig hämtat dem.
Då var hon antingen inte nåt stort fan eller så var du en hemsk pojkvän.
Vad gör en hemsk pojkvän som är ett oavsiktligt fan av Lila Cassen här?
Jag säljer dockor.
Känner du till tv-programmet Chorly y Procket?
Serien med de dolda satanistiska budskapen?
Det är en urban myt.
Du förtjänade det, på grund av det med de levande djuren.
Jag är säljchef. Det är en mässa i Cádiz.
Vad gör man på en mässa för dockförsäljning?
Man säljer mestadels licenser för att göra all slags värdelös skit.
Mobilskal, innetofflor, t-shirts...
Vi får råd från pedagoger så att vi inte känner oss så eländiga.
Vad för slags råd?
Till exempel vad dockorna ska säga när man trycker dem på magen.
Jag har en perfekt sak för dina dockor att säga.
Är du pedagog?
Nej.
Vad jobbar du med?
Jag jobbar i en karaokebar.
Jag lyssnar.
"Du är troligen medioker och ordinär.
Slösa inte bort din tid på att försöka bli speciell.
Ägna den till att acceptera verkligheten.
På så vis,
även om du inte är helt lycklig,
kommer du åtminstone inte att vara miserabel i resten av ditt liv."
Vad tycker du?
Lite långt.
Men jag tror att varje barn i Spanien bör höra på det meddelandet.
Jag ska på toaletten, sen ska jag dansa.
Vill du dansa med mig?
Nej.
Men jag kanske tittar på dig härifrån.
Det har varit ett nöje. Jag heter Nicolás.
Jag heter Violeta.
Om du försöker det, kan du glänsa
Vad har hänt med dörren?
Marta, jag pratar med dig.
Den är trasig.
Jag ser det. Jag vill veta hur den gick sönder.
Gick den sönder av sig självt?
Kan du åtminstone kasta skalen i en askkopp?
Glöm det, jag gör det.
Jag behöver en ny telefon.
Du köpte en i fjol. Gick den också sönder av sig självt?
Den är inte sönder, den tar jävligt dåliga bilder.
Är bilderna sämre ett år senare?
Nej, men alla andras mobiler tar bättre bilder.
Okej.
Om du är med på bilden är jag säker på att den inte är dålig.
Jävlas du med mig?
Nej, det var en komplimang.
Färre komplimanger, mer pengar, tack.
Jag pratar med dig.
Vad ska jag säga? Skaffa ett jobb, som jag.
Det sista jag vill är att bli som du.
Vad gör du?
Ger du inte mig pengarna får jag tag på dem själv, oroa dig inte.
Sluta, Marta.
-Var är ditt kort? -Det finns inget kort.
Vad menar du?
Banken drog in det. Jag har betalat av skulden de senaste två månaderna.
-Ta då fram dina pengar. -Jag har inga pengar här.
-Har du inga pengar i huset? -Nej.
Marta!
-Sluta, Marta. -Rör mig inte!
Rör du mig igen blir jag galen. Våga inte röra mig.
Var är de?
Det finns inga pengar, Marta.
-Var är de? -Jag menar allvar.
Jävla lögnare.
Vem sa till dig att jag har pengar här?
Jag vet att du har det. Nu vet du att jag också vet.
Så sluta ljuga och ge mig de jävla pengarna.
Det finns inga pengar.
Var är pengarna?
Börja inte nu.
Jo. Var är pengarna?
Sluta. Du kommer att skada dig själv.
Tror du inte att jag gör det?
Du tror inte att jag gör det, va?
Marta!
Jag skulle göra det bara för att jävlas med dig.
Vad säger du om det?
De ligger i Lilas album.
Varför ljuger du alltid för mig?
Alltid!
"Till underbara Violeta."
Varför köpte du den om du inte ens har en skivspelare?
För att prata med henne.
Tänk dig för innan du ljuger för mig nästa gång.
TILL UNDERBARA VIOLETA LILA
Jag följer stigen blint
Jag hittar dig
Jag stiger högt upp
Jag störtar ned Och jag hittar dig
Som ett djur i strid
Hittar jag dig
Jag har känt vinden i mitt ansikte
Jag såg vargarna passera
I mörkret
Jag försökte andas
Och jag började att skaka
Du går förbi obemärkt
Och jag hittar dig
Eskorterad av dina skyddslingar
Jag hittar dig
Som ett desperat djur
Jag hittar dig
Jag har känt vinden i mitt ansikte
Jag såg vargarna passera
I mörkret
Du dricker från källan
Likt ett förhäxat djur
Likt ett djur
Hallå?
Ursäkta att jag stör.
Jag gick på stranden och såg dig på avstånd.
Jobbar du inte på karaokebaren?
Jag ville säga att jag älskade ditt uppträdande.
Jag har aldrig sett nån sjunga en av Lilas sånger så bra.
Tack.
Jag heter Blanca.
Violeta.
Är du...
Är du Blanca Guerrero?
Vet du vem jag är?
Självklart.
Oj.
När man är med Lila är det inte många som märker dig.
Jag är Lila.
Jag menar, jag är ett stort fan av Lila.
Det är jag verkligen. Det har jag alltid varit.
Jag tror dig.
Vet du om det finns nåt ställe som är öppet här?
Jag vill ta en drink innan jag går hem.
De senaste veckorna har jag inte haft tid att slappna av.
Tja...
visst.
Jag ska förklara.
Det finns ett hotell på stranden.
Kafeterian är alltid öppen.
-Du måste gå hela vägen... -Nej.
Nej.
Jag frågar om du vill ta en drink med mig.
Jag har inte varit i Rota på flera år.
Min mamma var från Jerez de la Frontera och min pappa från Sabadell.
Vi bodde i Barcelona,
men kom ned för att hälsa på mina farföräldrar varje sommar.
Jag hade en amerikansk pojkvän här. Tja, pojkvän...
Vän. Han gav mig massor av skivor.
De var omöjliga att få tag på här.
Han hette...
James.
En av Lilas make up-artister bor här och jag ville träffa honom.
Sista arrangemangen inför konserten.
Du har biljett, va?
Jag köpte den så fort de började säljas.
Vill du att jag skickar en till dig, är det nån du vill bjuda in?
Nej, tack.
-Bor du i Rota? -Ja.
Men du ser inte ut att vara från Andalucien.
Nej, jag är från Madrid.
Jag flyttade till Rota för tio år sen.
Med min dotter.
Hur gammal är hon?
-Tjugotre. -Tjugotre?
-Du var väldigt ung när du fick henne. -Ja.
Jag har inga barn.
Jag har aldrig haft en modersinstinkt.
Om jag haft det har allt gått till Lila.
Har du nånsin tänkt på att bli sångerska?
Jag nöjer mig med att sjunga Lilas sånger.
Jag behöver inget mer.
Jag blev glad när jag hörde att hon uppträder igen.
Jag var på sjukhuset när hon skrevs ut.
Tack.
Det var inget, bara lågt blodtryk.
Ja, jag läste det.
Men jag måste erkänna...
när jag såg henne avsvimmad i badkaret,
blev jag riktigt rädd.
I badkaret?
Jag trodde att hon svimmade på stranden.
Det är vad jag sa till pressen.
De misstolkar allt som har med badkar att göra.
Åh, nej...
Är nåt på tok?
Nej, men jag måste gå.
Ibland känner jag mig som en barnvakt.
Nej, du behöver inte gå. Du har ett helt glas whisky.
Det var trevligt att träffas, Violeta.
Detsamma.
Vi kanske ses igen.
Blanca...
Mår hon bra?
Bättre än nånsin förut.
Hej.
Får jag slå mig ned?
Visst.
Jag heter Álvaro.
Jag är journalist.
Jag såg dig sitta med Blanca Guerrero och tänkte...
Är det hon eller inte? Det är hon!
För det har varit omöjligt.
Omöjligt att få tag på henne efter det som skett, all mystik.
Ja.
Så jag tänkte,
"Álvaro, det skadar inte att gå över till..."
-Vad heter du? -Violeta.
Det skadar inte att gå över till Violeta för att prata med henne.
Jag förnekar inte att jag är journalist, det sa jag direkt.
Men jag är också ett fan av Lila,
och kanske du vet hur hon mår. Om hon mår bra eller inte.
Är du och Blanca vänner?
Nej.
Vad gjorde du med henne?
Det angår inte dig.
Okej, jag förstår.
Här är mitt nummer, okej?
Om du vill berätta nåt om Lila som kan intressera mig,
så är det bara att ringa.
Jag är tyvärr inte intresserad.
Inte?
Tidningen är väldigt generös med dess medarbetare.
Nej, sa jag.
Jag försökte åtminstone.
Hej då.
Hon sa nej.
Jag sa ju att vi kanske skulle ses igen.
Jag var inte helt ärlig mot dig.
Álvaro, killen som kom och pratade med dig,
är ingen journalist.
Han är en av mina assistenter.
Lila svimmade inte i badkaret, hon svimmade ute på stranden.
Jag ville veta hur mycket jag kunde lita på dig.
Jag var inte heller ärlig när du frågade om Lila mådde bra.
Det jag ska berätta för dig vet bara Lila,
vår advokat och jag om. Jag hoppas att det förblir så.
Lila har drabbats av minnesförlust.
Det har varit svårt för mig att vara ärlig mot mig själv.
För mig kommer Lila alltid att vara en stjärna.
Men jag måste inse fakta.
Och det är att det här är hennes sista chans.
Om vi ställer in hennes konserter är hennes karriär över.
Så enkelt är det.
Varför säger du det här till mig?
För att jag vill hjälpa Lila.
Om Lila inte kan minnas att hon är Lila
behöver hon lära sig hur hon ska bli henne.
Och hon vill att du ska vara den som lär henne.
Tack..
Violeta,
det här är Lila.
Hej.
Blanca sa att du har en dotter.
Ja.
Vad heter hon?
Marta.
Dagen hon föddes var första gången jag hörde dig sjunga.
Är det sant?
Det var mitt livs lyckligaste dag.
Så klart.
Att få barn måste bara underbart.
Jag har uppdaterat Violeta om läget
och hon förstår att vi måste vara diskreta.
Ingen får veta om det här.
Inte dina vänner, inte ens din dotter.
Tack för hjälpen, Violeta.
Ingen orsak.
Media kan inte koppla dig till Lila,
så vi gör det som i dag.
Du träffar Olga, vår advokat, på parkeringen till Cariibe Hotel,
så kör hon hit dig.
Vi vet att du aldrig har tagit röst- eller danslektioner.
Så du ska veta att både Lila och jag
hjälper dig med vad du än behöver.
Tack.
Är det förstått?
Ja.
Lila?
Är det förstått?
Glasklart.
Kan du stanna till ett slag?
Små blå blommor
Bränner på mina fötter
Låt oss gå ut snart
Förlåt.
Är du okej?
Ja, det är bara det...
Jag gör det inte rätt. Förlåt.
Vill du att vi ska ta en paus?
Nej, vi har inte ens börjat än.
Det är bara lite svårt när du är framför mig.
Tror du att det kommer att störa mig?
Nej, det är inte det.
Det är bara det att...
Jag blir förlägen. Det är löjligt.
-Ursäkta. -Bet inte om ursäkt.
Jo, förlåt.
Får jag fråga en sak?
Visst.
Har du nånsin föreställt dig det här ögonblicket?
Ögonblicket vi träffades.
Ett par gånger.
Massvis av gånger.
Men vi har redan träffats en gång.
-Verkligen? -Ja. Men jag tror inte att du minns.
Förlåt.
Ingen fara.
Var jag trevlig?
Ja.
Men jag hade inte mycket tid, du signerade en skiva till mig.
Var det hur du föreställde dig det?
Inte precis.
Hur hade du föreställt dig det?
Kom igen.
Nej.
Det är för pinsamt.
Okej, jag berättar en sak om mig om du vill.
Och sen berättar du för mig.
Fråga mig vad du vill.
Du äter inte levande djur, va?
Va?
Förlåt. Det är en urban myt. Jag har aldrig trott på det.
En urban myt?
Ja, men tänk inte på det. Det är inte många som vet om det.
Är du inte rädd...
att låtsas...
vara nån du inte är?
Jo.
Jag är rädd.
Men inte för det.
För vad, då?
Jag vet ännu inte.
Och det är bättre, för tillfället.
Din tur.
Herregud!
Okej,
jag ska berätta.
Jag jobbar sent på karaokebaren,
och din bil får punktering i närheten.
Din chaufför väntar på bärgaren
och du kommer in på baren för att du måste gå på toaletten,
och det är det enda stället som är öppet.
Du kommer genom dörren och jag blir jättenervös.
Men jag gömmer mig så gott jag kan.
Jag går fram till dig och gratulerar dig för ditt hårda arbete.
Men jag är lugn. Som om vi är jämlikar.
Och hur skulle du göra det?
Jag skulle säga till dig...
"Jag älskar 'Den inverterade flygningen'."
Vad är det?
En av dina sånger, det är inte många som känner till den.
Det gör inte ens jag.
Då så,
ge mig ditt nummer.
Du kan be mig ringa så att vi kan ta en drink nån dag.
Bjöd jag hem dig till mig, eller träffades vi nån annanstans?
Hemma hos dig.
Nu är du hemma hos mig.
Ska vi fortsätta?
-Hej. -Hej.
-Stannar du på lunch? -Ja.
Mamma...
Ja?
Jag...
Jag är ledsen.
Köpte du telefonen?
Tar den bra bilder?
Ja.
Det glädjer mig.
Jag vill betala tillbaka...
lite i taget.
Det behövs inte.
Ta med glas och bestick.
Vilken är din favoritfärg?
Rosa.
Din favoritmat?
Avokado-tartar och nötter.
En perfekt semester?
På Island.
En bok.
Mortal y rosa.
Skiva?
Thriller.
En film.
The Naked Island.
Vad avskyr du mest med folk?
När de är falska.
-Vad tycker du bäst om med folk? -När...
Jag minns inte.
Hyfs.
Det stämmer.
Är det inte lite motsägelsefullt?
Vad då?
Att du avskyr falska människor, men sen tycker du mest om hyfs.
Att ha hyfs är lite falskt, eller hur?
Det har du väl rätt i.
Varför lär du dig svaren? Varför säger du inte hur du känner nu?
Är du rädd för att svaren inte ska passa?
Nej, det är inte det.
-Vad är det då? -Tja...
Jag vet bara inte svaren.
Låt mig se.
Vilken är din favoritfärg?
Marinblå.
-Favoritmat? -Stekta ägg.
En perfekt semester?
I Rom.
När började du sjunga?
Frågan är inte med på provet.
Jag vet. Men jag frågar dig.
Jag tror...
I min vän Susanas hus.
Vi hade på oss hennes mammas kläder och låtsades att vi var Goggi Sisters.
Vi hade det jätteroligt.
Vi hade konserter i hennes hem och bjöd in hela klassen.
Vi tog även inträde.
Godis, serietidningar...
Hennes mamma var snäll, hon lät oss göra det.
Men det luktade alltid konstigt där hemma.
Det luktade katt.
Vilken är din favoritfärg?
Marinblå.
Jag avslutar det här och gör middag.
Jag vill avsluta sista veckan innan konserten.
Vi måste till Madrid för att träffa stylisten och fotografen.
Vi måste prata om hur vi ska göra intervjuer.
Vem imiterade jag som liten?
Va?
När vi träffades, vilka låtar sjöng jag då?
Det var dina låtar.
Du skrev dem, komponerade dem, sjöng dem.
Det var därför du var så speciell.
För du kopierade ingen.
Tänk inte på vem du imiterade som liten flicka.
Tänk på flickorna som imiterar dig.
För nu finns det varken kyla eller smärta
För nu finns varken kyla eller smärta
För
Nu
Finns varken kyla
Eller smärta
Det var bra.
Nej, jag börjar om. Det sög.
Du har gjort det sex gånger i rad.
-Du kanske ska ta en paus. -Stoppa inte musiken.
Violeta, det är inte bra.
Det är inte bra, hör du inte det?
Se på mina steg.
Titta.
Se på mig.
Vad är det här?
Jag ser töntig ut.
Vad gör vi ens här?
Berätta för mig.
Vad gör vi här?
-Vi försöker... -Det är omöjligt.
Omöjligt för mig att bli den kvinnan igen.
Jag vet att du kan göra det. Du måste bara försöka, slappna av och njuta.
Du klarar det.
Jag är så lättad över att ha fått ditt godkännande.
Du sjunger på en karaokescen och nu tror du dig vara expert.
Raring, du har ingen aning.
Jag är ledsen, Violeta.
Jag vet inte vad det är med mig.
Du ser ganska töntig ut.
I går skulle jag ta farväl
Och jag hade inte modet
Det fanns så mycket kärlek i dina ögon
Det är så lätt att ta farväl
Så lätt att glömma
Det blir så svårt för oss båda
Vem ska sjunga för dig
Med den här gitarren
Vem ska spela på den
När jag är borta
Vem ska ge ditt hem färg
Och värma din säng
Vem ska älska med dig
Vem ska sjunga för dig
Med den här gitarren
Vem ska spela på den
När jag är borta
Vem ska ge ditt hem färg
Och värma din säng
Vem ska älska med dig
Vet du om att du är min bästa vän?
Varför det?
För att du är den bästa person jag vet.
Du är också en bra person, Marta.
-Nej. -Jo.
Det är du.
-Slå till mig. -Vad pratar du om?
-Slå till mig. Så här. -Vad gör du?
-Det är inte så svårt. Slå till mig. -Sluta.
Vad är det?
Vem är du?
Jag letade efter dig. Jag ville berätta nåt för dig.
Va?
Förra veckan, när du ringde din pojkvän,
och han sa att han var med Omar och killarna...
Det var inte sant.
Vad pratar du om?
Va?
Jag sög av honom i badrummet.
Jag mår så mycket bättre nu.
Jag var tvungen att berätta det.
Vad fan är ditt problem?
Va? Vill du ha mer?
Visst.
Helvete!
Marta!
Var är vårt misstag utan lösning
När du är den skyldiga Eller var det jag
Inte du, ingen Kan få mig att förändras
Tusen klockor slår i mitt hjärta
Det är så svårt att be om förlåtelse
Inte du, ingen
Kan nånsin få mig att förändras
-Kan jag hjälpa dig? -Va?
Vad vill du ha?
-Är Violeta här? -Nej.
Jobbar hon inte i dag?
Hon är vanligen här på måndagar, men hon fick ta ledigt några dagar.
Varför det?
Är du hennes vän?
Hennes mamma, hon är sjuk och fick ta hand om henne.
Vill du att jag lämnar ett meddelande till henne?
Hur mår du?
Vill du ha en drink?
Var är vårt misstag utan lösning
Var du den skyldiga Eller var det jag
Inte du, inte nån Kan nånsin få mig att förändras
God morgon.
Gick du ut i går kväll?
Ja.
Jag är utmattad.
Jag ska göra varm choklad och gå och lägga mig.
Mycket att göra?
Ursäkta?
Jag frågade om det var mycket att göra på karaokebaren.
Ja.
Har ni Lady Gaga-låtar?
Ja.
Jag vill gärna gå på karaokebaren nån dag och sjunga Lady Gaga.
Ja, den har vi.
Jag kanske tittar förbi i morgon.
Det är bättre nästa vecka.
Den här veckan har vi massor av svensexor,
det är omöjligt att sjunga.
Nästa vecka, då.
Det vore bättre.
UTGÅNG
Som ett djur
-Hur lät det? -Perfekt.
Jag vill att du följer med på turné.
Det vore bra att ha dig där, utifall jag behöver hjälp.
Jag säger till Blanca i kväll.
Ja...
Vad då? Vill du inte det?
Blanca tycker att det är bäst att vi slutar träffas efter det här.
Det tycker jag med.
Varför det?
Jag skulle behöva ljuga för min dotter, och vill inte göra det längre.
Men jag har bra platser på konserten i Madrid.
Och jag vill att Marta följer med mig.
Låt lite tid gå.
Okej.
Men när turnén är över går jag för att se dig uppträda.
Mig?
Ska du sluta sjunga mina låtar på karaokebaren?
Nej.
Då dyker jag upp en dag för att överraska dig, som i din fantasi.
Men om du ska imitera Lila Cassen,
imitera då henne på riktigt.
Välj den du gillar bäst.
Nej.
Snälla.
Tack.
Nej, Violeta.
Tack.
Vill du inte prova den?
Vi går till stranden.
Lila!
Violeta, Olga är här!
Lila!
Hej.
Tack för att du fixade glaset.
Ingen orsak.
Du.
Vill du gå på konserten med Lila Cassen?
Konserten med Lila Cassen?
Ja, på turnéstarten, i Madrid.
Jag tänkte att vi kunde tillbringa helgen där.
Vi kan gå på Prado-museet, eller Retiro.
Vi har inte varit där sen vi åkte därifrån.
Jag träffade Diana i fjol.
Ja.
Jag menade tillsammans, vi har inte varit där tillsammans.
Dessutom har jag redan varit på Prado och gillade det inte.
Jag såg en tavla av en man som åt upp sin son.
Så äckligt!
Vi kan se på Lejonkungen.
Jag har en bättre idé.
Visst, vad då?
Om vi vill se Lila Cassen kan vi åka hem till henne.
Varför säger du så?
Vet du inte vad jag menar?
Du vet inte vad du ska säga, va?
För jag antar att sanningen är för svår för dig att berätta för mig.
-Hur vet du... -Jag följde efter dig.
Varför litar du inte på mig?
-Marta, jag... -Innan du fortsätter,
ber jag dig bara att berätta sanningen för mig.
Snälla.
Lilas agent sökte upp mig för ett par dagar sen på karaokebaren.
Lila hade sett mig sjunga i en av mina videor, och ville...
Vad ville hon?
Att jag skulle hjälpa henne.
Hjälpa henne? Med vad då?
Med att hjälpa henne att sjunga igen.
Vad då, har hon tappat minnet eller nåt?
Jag varnade dig för att inte ljuga för mig.
Jag ljuger inte.
Jag svär.
Jag svär på mitt liv.
Hon kunde inte minnas nåt efter att hon hade svimmat på stranden.
Hon kom inte ihåg vem hon var.
Eller sina låtar.
Inget.
Jag hjälpte henne att sjunga igen.
Vänta. Vänta, för...
Jag vet inte om jag förstår det här rätt.
Säger du att du lärde Lisa Cassen sjunga sina låtar?
Ja.
Du, min mamma?
Min mamma lärde Lila Cassen att sjunga Lila Cassen-låtar.
Det stämmer.
Herregud.
Men det...
Det är en stor grej.
Det är jättestort, mamma.
Vi kommer att få storvinsten!
Va?
Självklart, mamma. Tänk bara.
Vad menar du?
Vi kan åka på alla talk shows och berätta hela historien.
Kan du beskriva huset? Det är jätteviktigt.
Dessutom är det bra för henne, med alla promotion för konserten.
Alla kommer att prata om henne, om din historia.
Hånglade du med henne?
Tja,
vi kan insinuera. Vi behöver inte säga ja eller nej.
Jag tar hand om allt.
Var är Hello Kitty-hårbandet?
Är det här?
Inte?
Här är det.
Har du sett min mobil?
Skitbra!
Jag pratar med dig
Kan du svara mig?
Titta på mig när jag pratar med dig!
Vad är det?
Är du arg nu?
Ska du bete dig tilltäppt nu?
Förstår du inte att jag gör det för oss?
Nej, jag förstår. Du tog den.
Du tror att hon är din vän, va?
Helt otroligt att du är så dum.
Förstår du inte?
Förstår du inte? Hon utnyttjar dig.
Behåll du min jävla mobil och din vän!
Hon bryr sig inte ett skit om dig och det gör inte jag heller!
Hör på...
Aldrig.
Ge mig mina nycklar!
Ge mig nycklarna, annars tar jag sönder hemmet!
Jag svär på att jag tar sönder hemmet!
Du bad om det!
Nycklarna.
Nycklarna, annars skär jag halsen av mig. Jag lovar, jag gör det.
Jag lovar.
Mamma, jag gör det.
Jag svär på allt du håller kärt. Jag skämtar inte.
Mamma!
Mamma, jag gör det!
Mamma!
Jag gör det!
Mamma!
Mamma, jag gör det!
Mamma?
Jag gör det.
Jag...
kommer...
att...
göra det.
Gör det.
Lila?
Violeta är här. Vi väntar på dig där nere.
Dröj inte för länge.
I dag är sista dagen.
Lila, är allt som det ska?
Vad har hänt?
Lila?
Blanca, jag ska inte vara Lila igen.
Violeta, ge oss ett ögonblick, tack.
Raring, jag vet att du är nervös.
Jag vet att du inte har sjungit på många år.
Men det kommer att ordna sig.
Du behöver inte oroa dig.
Jag är med dig.
Jag kommer alltid vara med dig.
Jag vet.
Och jag är ledsen.
Ledsen för vad då?
Ledsen att jag inte kan ge dig de 10 åren du tillbringade vid min sida.
Men jag kan stoppa dig från att slösa ytterligare tio
i väntan på nåt som aldrig kommer att ske.
Väntar på vad då, Lila?
Jag har varit med dig hela tiden för din skull.
För att jag vill hjälpa dig.
Jag förstod första året efter att din mamma hade dött.
Jag oroade mig andra året. Det tredje, fjärde, femte...
I tio år undrade jag vad som hade hänt.
Vad hade jag gjort som var så fel att du inte ens kunde säga till mig
varför du inte ville sjunga igen?
Och hela tiden med dig och jag frågade aldrig om nån förklaring.
Så säg inte till mig att jag förväntade mig nåt
när allt jag har gjort hela tiden
är att försöka beskydda dig från nåt som jag inte ens vet vad det är,
för du har aldrig berättat för mig.
Jag är ledsen.
Sluta säga så. Jag vill inte att du ska vara ledsen.
-Jag vill att du ska vara Lila igen! -Men det kan jag inte.
Varför inte?
Om jag går
så ser du mig aldrig igen.
Det vill jag att du ska förstå.
Jag förstår.
Det kan vara enkelt att sluta vara Lila.
Men jag tror inte att du kan leva utan att sjunga.
Jag försöker glömma dig
Följer en skadad fågels väg
Jag försöker hålla mig undan
De platser där vi älskade varandra
Vad heter den låten?
Den saknar titel.
Har du skrivit den?
Ja.
Varför saknar den titel?
Jag fick sluta sjunga när min dotter föddes, för att ta hand om henne.
Så konstigt.
Varför är det konstigt?
Jag fick sluta sjunga för att ta hand om min mamma.
Det visste jag inte.
Det är det ingen som vet.
Se bortom bilden.
Det tog mig tre år att hitta alla.
Jag förstörde dem alla.
Förutom den.
Jag kunde inte.
Vem är det?
Min mamma.
Min mamma ville bli sångerska.
Min mamma var sångerska.
Hon tyckte om att skriva låtar, komponera dem...
De sparade pengar och gjorde en demo.
Det är den.
Lili Cassen.
Ett litet skivbolag lovade henne en singel.
Men allt stannade där.
Hon stannade där.
Som de flesta, vid ett löfte.
Min mamma var, förutom sångerska, heroinmissbrukare.
Jag började imitera min mamma.
På lektioner.
På fester i slutet av skolåret...
det påminde mig om att hon brukade vara nån annan.
Nån som inte äcklade mig.
Jag vann min första tävling när jag var 18.
Tiotusen pesetas.
Pengar för att sjunga, helt otroligt.
Jag skrev in mig på varje musiktävling jag kunde,
och vann nästan varenda en av dem.
På ett år sparade jag tillräckligt för att lägga in min mamma på rehab.
Min mamma slutade med heroinet.
Sen kom Blanca.
Min första skiva blev listetta i Spanien.
Det var en exakt kopia av min mammas demo.
Samma låtar, sjungna av mig,
för hennes sånger hade sett ljuset tack vare hennes dotter.
Jag minns den dag jag sa till henne att hon inte skulle stå med som upphovsman.
Jag övertygade henne om att vi båda var Lila.
Hon sa ingenting.
Hon bara log.
Hon visste att hon var skyldig mig det.
Jag visste att hon var skyldig mig det.
Det var vår hemlighet.
Blanca visste aldrig nåt om det.
Åren gick, vi spelade in fler album.
Hon skrev varenda en av Lilas låtar
och stod aldrig med som upphovsman.
Jag skickade henne de pengar hon behövde och det var det.
När hon började med det femte albumet
fick jag reda på att hon tog heroin igen.
Jag var inte orolig för henne.
Jag tänkte inte ens på att lägga in henne på rehab igen.
Det enda jag oroade mig för var att gå ut i tv och säga att hon var knarkare,
att jag kopierade henne, att hon skrev mina låtar.
Jag var fången...
och avskydde henne för det.
Jag hatade henne till slut så mycket...
En kväll, när jag hade släppt det femte albumet,
åkte jag för att gratulera henne på födelsedagen.
Vet du vad jag gav henne?
Vet du vad jag gav min mamma på hennes 60-årsdag?
Tio gram heroin.
Dagen därpå ringde de mig och sa att hon hade dött i en överdos.
Lila dog samma dag som min mamma dog.
Vi ses i repetitionsrummet om en halvtimme.
Varför det?
Vi har en dags jobb kvar.
Vad gör du?
Vi måste avsluta repetitionerna.
Varför gör du så här?
Du anlitade mig för att förbereda en konsert och det är det jag gör.
Violeta, jag blir aldrig Lila igen.
Jag vet.
Ring dig själv.
Va?
Ta min telefon och ring hem till dig.
Du minns numret, eller hur?
Ring då dig själv.
Lita på mig.
Jag försöker glömma dig
Följer en skadad fågels väg
Jag försöker hålla mig undan
De platser där vi älskade varandra
Jag är intrasslad i kärlek
Utan vilja och styrka För att se om jag kan glömma dig
Och natten kommer
Och jag förstår än en gång Att jag behöver dig
Jag försöker glömma dig
Jag gör tusentals olika saker Under dagen
Jag försöker glömma dig
Räknar och går på de fallna löven
Jag försöker trötta ut mig själv
Knappt vid liv när natten kommer
Och när jag ser vårt hem
Så ensam, tyst Jag vet inte vad jag skulle göra
Vad jag skulle göra För att du skulle vara där
För att du skulle vara med mig
Vad jag skulle göra För att slippa känna så här
Att inte leva som om jag vore vilse
Jag försöker glömma dig
Följer en skadad fågels väg
Jag försöker hålla mig undan
De platser där vi älskade varandra
Jag är intrasslad i kärlek
Utan vilja och styrka För att se om jag kan glömma dig
Och natten kommer Och jag förstår än en gång
Att jag behöver dig
Vad jag skulle göra För att du skulle vara där
För att du skulle vara kvar hos mig
Vad jag skulle göra För att slippa känna så här.
Att inte leva som om jag vore vilse
Jag är vilse
Undertexter: Mattias Backström